Nichifor I al Constantinopolului: Diferență între versiuni
m |
(→Legături externe: +categ.) |
||
(Nu s-au afișat 10 versiuni intermediare efectuate de același utilizator) | |||
Linia 1: | Linia 1: | ||
− | {{ | + | {{Sfinti |
− | Cel între [[ | + | |nume= Sf. Nichifor I, Patriarhul Constantinopolului |
− | [[ | + | |Imagine= [[Fișier:Nikephoros_I.jpg|thumb|230px]] |
+ | |nastere= ca. 758, [[Constantinopol]] | ||
+ | |adormire= [[2 iunie]] 828, Prokonnis | ||
+ | |localizare= [[Imagine:Flag_of_the_Byzantine_Empire.png|24 px]] [[Constantinopol]],<br>[[Imperiul Bizantin]] | ||
+ | |recunoastere= pan-ortodoxă | ||
+ | |etnie= grec | ||
+ | |tip= [[ierarh]], [[mărturisitor]] | ||
+ | |canonizare= | ||
+ | |calendar= [[2 iunie]] și [[13 martie]] (aducerea [[moaște]]lor) | ||
+ | |biserici= | ||
+ | |site= | ||
+ | |}}Cel între [[sfinți]] părintele nostru '''Nichifor I''' (gr. ''Nikephoros''), [[Mărturisitor]]ul, a fost [[Listă a patriarhilor Constantinopolului|Patriarh al Constantinopolului]] în timpul [[iconoclasm]]ului, la începutul secolului al IX-lea. El a pus apărarea doctrinei ortodoxe în fața [[erezie|ereziilor]], și a conștiinței ortodoxe în fața dictaturii statului, mai presus de poziția sa socială. Perioada în care a fost patriarh (806-815) a fost marcată de acțiunile instigate de împăratul Leon al V-lea împotriva reluării cinstirii ([[icoană|icoanelor]]). Lucrările sale principale care s-au păstrat sunt trei scrieri împotriva [[iconoclasm]]ului.<br> | ||
+ | [[Praznic|Prăznuirea]] sa în [[Biserica Ortodoxă]] se face în ziua de [[2 iunie]], iar aducerea [[moaște]]lor sale din Prokonnis la [[Constantinopol]] la [[13 martie]]. | ||
− | == | + | ==Viața== |
− | Sfântul Nichifor s-a născut în preajma anului 758. A primit o educație aleasă, tatăl său, Theodor, fiind secretar al împăratului [[Constantin al V-lea]] ''Copronimul''. Deși la curtea imperială predomina [[erezie|erezia]] [[iconoclasm|iconoclastă]], împăratul persecutându-i pe creștinii drept-credincioși care se închinau la [[icoană|icoane]], Theodor era totuși [[iconodul]]. Aflându-se acest lucru, el a fost înlăturat din funcție, biciuit, torturat și apoi surghiunit. Astfel, Nichifor a crescut având ca exemplu tăria tatălui său de a apăra cinstirea icoanelor cu orice risc. | + | Sfântul Nichifor s-a născut în preajma anului 758, la [[Constantinopol]]. A primit o educație aleasă, tatăl său, Theodor, fiind secretar al împăratului [[Constantin al V-lea]] ''Copronimul''. Deși la curtea imperială predomina [[erezie|erezia]] [[iconoclasm|iconoclastă]], împăratul persecutându-i pe creștinii drept-credincioși care se închinau la [[icoană|icoane]], Theodor era totuși [[iconodul]]. Aflându-se acest lucru, el a fost înlăturat din funcție, biciuit, torturat și apoi surghiunit. Astfel, Nichifor a crescut având ca exemplu tăria tatălui său de a apăra cinstirea icoanelor cu orice risc. |
Atunci când pe [[Imperiul Bizantin|tronul imperial]] a ajuns Constantin al VI-lea ''Orbul'', mama acestuia, drept-credincioasa [[Irina Împărăteasa|Împărăteasă Irina]] a restaurat cultul icoanelor în biserici. Nichifor a obținut în curând favoarea lor și a dobândit poziția inițială a tatălui său la curtea imperială. El a fost trimisul împăratului la [[Sinodul VII Ecumenic]] (al doilea [[sinod]] de la [[Niceea]]) din anul 787, unde a fost condamnat iconoclasmul ca fiind o erezie și s-a restabilit cultul sfintelor icoane; Nichifor a fost secretarul acestui sfânt sinod, având sarcina de a nota discuțiile purtate acolo și hotărârile finale ale sinodului. | Atunci când pe [[Imperiul Bizantin|tronul imperial]] a ajuns Constantin al VI-lea ''Orbul'', mama acestuia, drept-credincioasa [[Irina Împărăteasa|Împărăteasă Irina]] a restaurat cultul icoanelor în biserici. Nichifor a obținut în curând favoarea lor și a dobândit poziția inițială a tatălui său la curtea imperială. El a fost trimisul împăratului la [[Sinodul VII Ecumenic]] (al doilea [[sinod]] de la [[Niceea]]) din anul 787, unde a fost condamnat iconoclasmul ca fiind o erezie și s-a restabilit cultul sfintelor icoane; Nichifor a fost secretarul acestui sfânt sinod, având sarcina de a nota discuțiile purtate acolo și hotărârile finale ale sinodului. | ||
Linia 13: | Linia 25: | ||
În următorii ani o succesiune de evenimente au influențat profund viața politică și religioasă a [[Imperiul Roman de Răsărit|Imperiului Roman de Răsărit]]: împăratul Constantin al VI-lea a fost orbit (797), apoi împărăteasa Irina a fost exilată (802), succesorul ei, împăratul Nichifor I ''Genikos'' a fost ucis în timpul luptelor cu bulgarii conduși de Hanul Krum (811), iar după scurta domnie a lui Mihail I Rangabe (811-813) pe tronul Imperiului Bizantin a ajuns Leon al V-lea ''Armeanul'', în anul 813. Acesta din urmă era un adversar al cultului sfintelor icoane, începând astfel o a doua perioadă iconoclastă (prima fiind cea inițiată de împăratul Leon al III-lea ''Isaurul'', cel care prin edictul imperial dat în anul 730 interzisese folosirea icoanelor lui [[Iisus Hristos|Hristos]], ale [[Maica Domnului|Maicii Domnului]] și ale tuturor [[sfinți]]lor și poruncise distrugerea acestora). | În următorii ani o succesiune de evenimente au influențat profund viața politică și religioasă a [[Imperiul Roman de Răsărit|Imperiului Roman de Răsărit]]: împăratul Constantin al VI-lea a fost orbit (797), apoi împărăteasa Irina a fost exilată (802), succesorul ei, împăratul Nichifor I ''Genikos'' a fost ucis în timpul luptelor cu bulgarii conduși de Hanul Krum (811), iar după scurta domnie a lui Mihail I Rangabe (811-813) pe tronul Imperiului Bizantin a ajuns Leon al V-lea ''Armeanul'', în anul 813. Acesta din urmă era un adversar al cultului sfintelor icoane, începând astfel o a doua perioadă iconoclastă (prima fiind cea inițiată de împăratul Leon al III-lea ''Isaurul'', cel care prin edictul imperial dat în anul 730 interzisese folosirea icoanelor lui [[Iisus Hristos|Hristos]], ale [[Maica Domnului|Maicii Domnului]] și ale tuturor [[sfinți]]lor și poruncise distrugerea acestora). | ||
+ | Împăratul Leon al V-lea ''Armeanul'' a început o campanie pentru a suprima cinstirea icoanelor și pentru a-l convinge pe patriarhul Nichifor să aprobe îndepărtarea icoanelor din biserici. Dar Sf. Nichifor nu s-a aplecat în fața pretențiilor imperiale; prevăzând însă represaliile ce aveau să urmeze, împreună mai mulți [[episcop]]i și [[egumen]]i, își petreceau cea mai mare parte a timpului în rugăciune. La scurt timp, împăratul Leon, sprijinit de o parte din episcopii iconoclaști, l-a convocat pe Sf. Nichifor la palat și i-a cerut în mod imperios să renege cultul icoanelor. Deoarece Sf. Nichifor a refuzat acest lucru, împăratul i-a cerut să se retragă de la conducerea [[Biserica Ortodoxă a Constantinopolului|Bisericii Ortodoxe a Constantinopolului]], dar patriarhul a refuzat și această solicitare, spunând că nu își poate abandona credincioșii pe care îi păstorește. | ||
− | + | Episcopii iconoclaști, la instigarea împăratului Leon al V-lea, au adoptat o hotărâre de [[depunere]] a patriarhului. După mai multe încercări făcute în secret de a i se lua viața, Sf. Nichifor a fost trimis de împărat în exil. Urmașul lui Leon al V-lea, Mihail al II-lea „Bâlbâitul” (820-829), a favorizat, de asemenea, facțiunea iconoclastă, și a continuat să îl hărțuiască pe Sf. Nichifor, care a murit în exil, la [[2 iunie]] 828, în [[mănăstire]]a Sfântul Teodor. | |
− | + | Ulterior, la ordinul Sfântei și drept-credincioasei împărătese [[Teodora a II-a]] (cea care a restabilit pentru a doua oară cultul icoanelor în [[Imperiul Roman de Răsărit]]), rămășițele pământești ale Sf. Nichifor au fost aduse cu mare pompă la [[Constantinopol]] și înhumate ([[13 martie]] 846). | |
− | + | De la Sf. Nichifor I al Constantinopolului s-au păstrat trei scrieri în care combate [[iconoclasm|erezia iconoclastă]]. | |
− | |||
− | |||
==Imnografie== | ==Imnografie== | ||
Linia 26: | Linia 37: | ||
[[Tropar]] ([[Glas]] 3)<ref>Tropar tradus din limba engleză</ref>: | [[Tropar]] ([[Glas]] 3)<ref>Tropar tradus din limba engleză</ref>: | ||
− | :Mărturisirea ta cea inspirată adus-a Bisericii | + | :Mărturisirea ta cea inspirată adus-a Bisericii biruință, Sfinte Ierarhe Nichifore. Surghiun nedrept ai suferit pentru cinstirea [[icoană|icoanei]] lui Dumnezeu Cuvântul. Părinte drepte, roagă-te lui Hristos, Dumnezeul nostru, să ne dăruiască nouă mare milă. |
Tropar (Glas 4): | Tropar (Glas 4): | ||
− | :Îndreptător | + | :Îndreptător credinței și chip blândeților, învățător înfrânării te-a arătat pe tine turmei tale adevărul lucrurilor. Pentru aceasta ai câștigat cu smerenia cele înalte, cu sărăcia cele bogate. Părinte Ierarhe Nichifor, roagă pe Hristos Dumnezeu ca să mântuiască sufletele noastre. |
[[Condac]] (Glas 4): | [[Condac]] (Glas 4): | ||
− | :Ca unul ce ai primit de la Dumnezeu cunună de | + | :Ca unul ce ai primit de la Dumnezeu cunună de biruință astăzi din cer, o Nichifore, izbăvește pe cei ce cu credință te cinstesc pe tine ca pe un ierarh împreună și învățător. |
<small>Notă: <references /></small> | <small>Notă: <references /></small> | ||
Linia 56: | Linia 67: | ||
[[Categorie:Sfinți]] | [[Categorie:Sfinți]] | ||
+ | [[Categorie:Sfinți bizantini]] | ||
[[Categorie:Patriarhi ai Constantinopolului]] | [[Categorie:Patriarhi ai Constantinopolului]] | ||
− | [[Categorie: | + | [[Categorie:Mărturisitori]] |
[[en:Nicephorus I of Constantinople]] | [[en:Nicephorus I of Constantinople]] |
Versiunea curentă din 30 mai 2021 07:36
Sf. Nichifor I, Patriarhul Constantinopolului | |
Date personale | |
Naștere | ca. 758, Constantinopol |
Mutare la Domnul (†) | 2 iunie 828, Prokonnis |
Localizare | ![]() Imperiul Bizantin |
Naționalitate | grec |
Date cult | |
Tip | ierarh, mărturisitor |
Data canonizării | |
Prăznuire la data de | 2 iunie și 13 martie (aducerea moaștelor) |
Proclamare | pan-ortodoxă |
Biserici patronate |
Cel între sfinți părintele nostru Nichifor I (gr. Nikephoros), Mărturisitorul, a fost Patriarh al Constantinopolului în timpul iconoclasmului, la începutul secolului al IX-lea. El a pus apărarea doctrinei ortodoxe în fața ereziilor, și a conștiinței ortodoxe în fața dictaturii statului, mai presus de poziția sa socială. Perioada în care a fost patriarh (806-815) a fost marcată de acțiunile instigate de împăratul Leon al V-lea împotriva reluării cinstirii (icoanelor). Lucrările sale principale care s-au păstrat sunt trei scrieri împotriva iconoclasmului.
Prăznuirea sa în Biserica Ortodoxă se face în ziua de 2 iunie, iar aducerea moaștelor sale din Prokonnis la Constantinopol la 13 martie.
Viața
Sfântul Nichifor s-a născut în preajma anului 758, la Constantinopol. A primit o educație aleasă, tatăl său, Theodor, fiind secretar al împăratului Constantin al V-lea Copronimul. Deși la curtea imperială predomina erezia iconoclastă, împăratul persecutându-i pe creștinii drept-credincioși care se închinau la icoane, Theodor era totuși iconodul. Aflându-se acest lucru, el a fost înlăturat din funcție, biciuit, torturat și apoi surghiunit. Astfel, Nichifor a crescut având ca exemplu tăria tatălui său de a apăra cinstirea icoanelor cu orice risc.
Atunci când pe tronul imperial a ajuns Constantin al VI-lea Orbul, mama acestuia, drept-credincioasa Împărăteasă Irina a restaurat cultul icoanelor în biserici. Nichifor a obținut în curând favoarea lor și a dobândit poziția inițială a tatălui său la curtea imperială. El a fost trimisul împăratului la Sinodul VII Ecumenic (al doilea sinod de la Niceea) din anul 787, unde a fost condamnat iconoclasmul ca fiind o erezie și s-a restabilit cultul sfintelor icoane; Nichifor a fost secretarul acestui sfânt sinod, având sarcina de a nota discuțiile purtate acolo și hotărârile finale ale sinodului.
După moartea patriarhului Tarasie al Constantinopolului (25 februarie 806), nu a fost găsit nimeni mai demn să îi succeadă decât Nichifor. Pentru a sublinia dreapta sa credință, în timpul consacrării sale, el a ținut în mână o lucrare scrisă de el întru apărarea cultului icoanelor, iar după încheierea ceremoniei a pus acea lucrare în spatele altarului ca legământ pe care l-a făcut pentru a menține întotdeauna Sfânta Tradiție a Bisericii.
În următorii ani o succesiune de evenimente au influențat profund viața politică și religioasă a Imperiului Roman de Răsărit: împăratul Constantin al VI-lea a fost orbit (797), apoi împărăteasa Irina a fost exilată (802), succesorul ei, împăratul Nichifor I Genikos a fost ucis în timpul luptelor cu bulgarii conduși de Hanul Krum (811), iar după scurta domnie a lui Mihail I Rangabe (811-813) pe tronul Imperiului Bizantin a ajuns Leon al V-lea Armeanul, în anul 813. Acesta din urmă era un adversar al cultului sfintelor icoane, începând astfel o a doua perioadă iconoclastă (prima fiind cea inițiată de împăratul Leon al III-lea Isaurul, cel care prin edictul imperial dat în anul 730 interzisese folosirea icoanelor lui Hristos, ale Maicii Domnului și ale tuturor sfinților și poruncise distrugerea acestora).
Împăratul Leon al V-lea Armeanul a început o campanie pentru a suprima cinstirea icoanelor și pentru a-l convinge pe patriarhul Nichifor să aprobe îndepărtarea icoanelor din biserici. Dar Sf. Nichifor nu s-a aplecat în fața pretențiilor imperiale; prevăzând însă represaliile ce aveau să urmeze, împreună mai mulți episcopi și egumeni, își petreceau cea mai mare parte a timpului în rugăciune. La scurt timp, împăratul Leon, sprijinit de o parte din episcopii iconoclaști, l-a convocat pe Sf. Nichifor la palat și i-a cerut în mod imperios să renege cultul icoanelor. Deoarece Sf. Nichifor a refuzat acest lucru, împăratul i-a cerut să se retragă de la conducerea Bisericii Ortodoxe a Constantinopolului, dar patriarhul a refuzat și această solicitare, spunând că nu își poate abandona credincioșii pe care îi păstorește.
Episcopii iconoclaști, la instigarea împăratului Leon al V-lea, au adoptat o hotărâre de depunere a patriarhului. După mai multe încercări făcute în secret de a i se lua viața, Sf. Nichifor a fost trimis de împărat în exil. Urmașul lui Leon al V-lea, Mihail al II-lea „Bâlbâitul” (820-829), a favorizat, de asemenea, facțiunea iconoclastă, și a continuat să îl hărțuiască pe Sf. Nichifor, care a murit în exil, la 2 iunie 828, în mănăstirea Sfântul Teodor.
Ulterior, la ordinul Sfântei și drept-credincioasei împărătese Teodora a II-a (cea care a restabilit pentru a doua oară cultul icoanelor în Imperiul Roman de Răsărit), rămășițele pământești ale Sf. Nichifor au fost aduse cu mare pompă la Constantinopol și înhumate (13 martie 846).
De la Sf. Nichifor I al Constantinopolului s-au păstrat trei scrieri în care combate erezia iconoclastă.
Imnografie
- Mărturisirea ta cea inspirată adus-a Bisericii biruință, Sfinte Ierarhe Nichifore. Surghiun nedrept ai suferit pentru cinstirea icoanei lui Dumnezeu Cuvântul. Părinte drepte, roagă-te lui Hristos, Dumnezeul nostru, să ne dăruiască nouă mare milă.
Tropar (Glas 4):
- Îndreptător credinței și chip blândeților, învățător înfrânării te-a arătat pe tine turmei tale adevărul lucrurilor. Pentru aceasta ai câștigat cu smerenia cele înalte, cu sărăcia cele bogate. Părinte Ierarhe Nichifor, roagă pe Hristos Dumnezeu ca să mântuiască sufletele noastre.
Condac (Glas 4):
- Ca unul ce ai primit de la Dumnezeu cunună de biruință astăzi din cer, o Nichifore, izbăvește pe cei ce cu credință te cinstesc pe tine ca pe un ierarh împreună și învățător.
- ↑ Tropar tradus din limba engleză
Nichifor I al Constantinopolului | ||
---|---|---|
Precedat de: Sf. Tarasie |
Patriarh al Constantinopolului 806 – 815 |
Urmat de: Teodot I |
Legături externe
- Translation of the relics of St Nicephorus the Patriarch of Constantinople (OCA)
- St Nicephorus the Confessor the Patriarch of Constantinople (OCA)
- Nikephoros the Confessor, Patriarch of Constantinople (GOARCH)
- "Nicephorus" in New Schaff-Herzog Encyclopedia of Religious Knowledge, Vol. VIII, pp. 158-159 at the Christian Classics Ethereal Library
- Ecumenical Patriarch Nikephoros I of Constantinople at Wikipedia
Categorii > Istoria Bisericii
Categorii > Liturgică > Sărbători > Sfinți
Categorii > Liturgică > Sărbători > Sfinți > Mărturisitori
Categorii > Liturgică > Sărbători > Sfinți > Sfinți bizantini
Categorii > Oameni
Categorii > Oameni
Categorii > Oameni
Categorii > Oameni > Cler
Categorii > Oameni > Cler
Categorii > Oameni > Episcopi
Categorii > Oameni > Episcopi > Episcopi după localitate > Patriarhi ai Constantinopolului